Ужасяващо...
Още един ли?!
С него вече стават 6-ма мътви.
Няма съмнение, че сред нас има Йома!
Йома: В света на Клеймор, това е термин за демон.
Е и, какво можем да направим ние?
Не можем да различим Йома от нас, след като и те се преобразяват като хора.
Да, вярно е!
Ами тогава, какво ще кажете просто да хващаме тези, който изглеждат подозрителни...
Като кой например?
Н-Не знам...
Намекваш, че аз съм подозрителен, след като оцелях, докато жена ми бе изядена от Йома ли?!
Н-Не съм казал това...
Да, точно така, подозрителен си.
Кенет, който бе изяден днес, беше жив докато не пресече улицита покрай теб.
Какво каза?!
Престанете!
Кое му е доброто да се караме помежду си?
Аз... не искам това!
Не искам вътрешностите ми да бъдат изядени от Йома!
Успокойте се!
Тази сутрин получих отговор.
Изглежда са склонни да дойдат в селото ни.
Кой ще идва?
Клеймор.
Клеймор...
Клеймор? Сигурне ли сте в това, ръководителю?
Толкова ли се налага да ги молим за помощ?
Нямаме друг избор.
Ако не вземем някакви мерки, с това темпо селото скоро ще бъде унижтожено.
Но те са...
Знам какви са!
Но веднъж, когато Йома се е прикрил под човешка форма, само те могат да го различат от нас.
Но, ръководителю!
Братко.
Раки.
Как мина събранието?
Изглежда ръководителя е повикал Клеймор.
Клеймор?
Да.
Само те могат да различат Йома от нас, когато са под човешка форма...
...а също така са и единствените на тзои свят, които могат да се бият с тях.
Съществуват ли толкова невероятни хора?
Те не са "хора".
Клеймор са полу-хора, полу-Йома.
На половина човек и на половина Йома...
Насам!
Къде са?
Клеймор е тук!
Ей, Раки!
А? Момиче?
Какво? Не знаеш ли?
Всички от Клеймор са жени.
А, очите й са сребърни.
Да, точно за това ги наричаме "среброоките вещици".
Казват, че когато се бият с Йома, очите им стават златни.
Плаши ме.
Надявам се, няма да ни нападне.
Все пак са полу-хора, полу-Йома.
Защо ръководителя трябваше да я вика тук?
Нямаме друг избор.
Само чудовища могат да убиват други чудовища.
Г-Глупак!
Не говори толко невнимателно.
Какво ще направиш, ако я нервираш и започне да избива и нас?
М-Млъкни бе.
Това е заплащането за работата ви.
Моля погледнете го.
Няма нужда.
Когато приключа работата,
един човек ще мине да ги вземе.
Тогава му дайде парите.
После ли?
Ако се проваля и умра,
не се налага да плащате.
Я-Ясно.
И как ти се струват нещата?
Ще можеш ли да прогониш този Йома?
Зависи от целта.
Ако напълно потиска своето Йоки, това ще ме затрудни.
Йоки: аурата, която излъчват Йома.
И в двата случая над града ще се покаже или моят труп или този на Йома. В това няма съмнение.
Скъпи!
Това ли е Клеймор...
Очаквах поне да приличат повече на хора,
но те са точно като Йома!
Ела насам!
Какво?
Просто те последвах.
Почакай.
Ти си от Клеймор, нали?
Не.
Организацията ни няма име.
Вие хората решихте да ни наричате така.
А, разбирам.
И все пак съм изненадан.
Изглеждаш, точно като по-голяма сестра.
Мислех, че ще си по-страшна и зла.
Не се ли страхуваш от мен?
Защо?
Не си по-различна от нас.
Ей! Почакай!
Колко още мислиш да вървиш?
Вече стигнахме изхода.
Селото се простира само до тук?
Да.
По-нататък има само рудници.
Какво правиш?
Ще спя.
Вървях цели три дена.
Защо проявяваш интерес към мен?
Защото си от Клеймор.
Вече ти казах.
Вие хората ни дадохте това име.
А, да вярно.
Както и да е, но ти ще се справиш с този Йома, нали?
Първите хора от селото, който умряха...
...бяха родителите ми.
Когато се съвзех,
само аз и брат ми бяхме оцеляли.
Седях там,
но не можах да направя нищо.
Но ти можеш да го победиш вместо мен.
Не ме разбирай погрешно.
Дойдох по заявка.
Не е моя работа да отмъщавам за теб.
Знам...
Но няма проблем.
Трябва да вървя за да приготвя вечерята.
Ние живеем на други места,
затова ни се налага да се грижим за тях.
Но аз съм добър в готвенето, затова то не ме притеснява.
Следващия път ще ти дам да опиташ от моята храна.
Довиждане!
А, да казвам се Раки.
А ти?
Няма причина да ти казвам,
и без това скоро ще си го забравил.
Извини ме, чичо!
Ей сега ще приготвя вечерята.
Най-после се върна, Раки.
Б-Братко!
Чичо е-
Да знам, беше доста вкусен.
Вътрешностите му, бяха толкова вкусни.
Бра... тко?
Е? Ти така и не разбра, нали?
В онзи момент, аз взех брат ти и мозъка му.
Затова знаех спомените и обноските му.
Това е и причината, поради която вие хоарата не можете да ни различите от вас.
Мислех още малко да остана в това село,
но от всички тези хора, всъщност ти повика тези вещици.
Затова реших да те изям преди да си тръгна.
Толкова време се въздържах,
да не ям квусотий като теб.
Да, в момента плаче.
Изглежда спомените на брат ти, плачат за теб.
Каква братска любов само!
Какъв глупак!
Още от дълго време се храня с хора.
Безусловно, ние сме хищниците, който доминират над вас.
Молитвите ще ти помогнат повече отколкото съпротивата.
Кучко...
Около това момче имаше миризма на Йома,
затова го последвах, като знаех, че и ти ще си наблизо.
Ах ти!
Почакай!
Пощади ме!
Моля те!
М-Милост-
Справи се с проблема още в същия ден, в който я повикахме.
Тази среброока вещица заслужава да бъде похвалена.
Но, после незабавно напусна селото.
Да.
Игзлежда вече е договорила следващата си задача.
Но сега единственият проблем, който остана е...
Не ни мрази, Раки.
Но нямаме друг избор...
...защото може да се превърне в Йома и после да продължи да убива жителите на селото ни.
Това място...
О, вече си станал?
За малко да умреш отвън,
но имаш късмет и бе спасен.
Ъмм, къде съм?
В страноприемницата в град Егон.
През целия ден беше заспал.
Защо обикаляше из пустущта?
...защото после може да се превърне в Йома и да продължи да избива жителите на селото ни...
Е, добре щом не ти се говори за това.
Сигурно си гладен, нали?
Хайде яж, яж.
Яж за да се ободриш.
Да, но нямам пари...
А то вече е платено, затова не се тревожи.
Вече е платено?
От среброоката вещица.
Клеймор те доведе тук.
Никога не съм и предполагал, че тези вещици, ще спасят човек.
А, къде е тя?!
Ами точно след това си замина, защото имаше друга задача.
Не се ли бойш от мен?
...и без това скоро ще си забравил името...
Пощади ме!
Аз...
Хей, ти.
Клеймор те търсеше преди малко.
Къде?
В гората зад града.
Б-Благодаря ви!
Ето я!
Сам ли си?
Д-Да...
Не е тя.
Чух... чух, че си ме спасила.
Не се тревожи.
Но, дори си платила в страноприемницата за напълно непознат като мен...
Просто имах желание.
Ние, Клеймор всъщност сме с добри сърца.
А и освен това...
изпитвам симпатия към теб...
Не!
Ти не си Клеймор!
Клеймор никога не се назовават "Клеймор"!
Наистина ли?
Така ли?
Ще запомня това за вбъдеще!
Какво проницателно хлапе!
Но сега, когато съм те хванал, имам предимство.
Хайде излизай!
Знам, че си ни проследила.
Имаш заявка.
Да ме убиеш, нали?
Нито крачка повече.
Знам за бързината ти.
Направиш ли още една крачка, ще отрежа главата на това хлапе!
Като за начало, хвърли меча си.
Мислиш ли, че заложниците ни оказват влияние?
Не, не мислех така...
...поне до вчера.
Но това се промени в момента, в който те видях как нежно носеше това хлапе към града.
Затова и хлапето може да ми служи като заложник.
Казват, че сте наполовина Йома,
но някога Клеймор също са били хора.
И спомените им, от времето, когато са били хора не изчезват.
Нали така?
Например, ти си имала по-малък брат,
и това хлапе ти напомня на него... нали?
Е какво ще кажеш?
Не съм далеч от истината, нали?
Давай, направи го.
Ако можеш да ни убиеш и двамата, опитай!
Сега доволен ли си?
Ама ти наистина го хвърли!
Каква глупачка!
Е? Боли ли?
Дори и Клеймор биха умряли, ако им пронижа вътрешностите!
Ей, добре ли си?
Добре ли си!
Съжалявам!
Заради мен-
Не ме разбирай погрешно.
Не хвърлих меча си заради теб.
Ако се бях опитала да убия и двама ви,
вероятно първо щеше да те убие и после да избяга.
Затова остраних възможността да избяга и създадох шанс, който осигури смъртта му.
Дори да е така, все пак ме спаси.
И уби Йома, който бе убил родителите ми.
Бях толкова изплашен, когато родителите ми бяха убити,
но през цялото време твърдях, че не съм.
Благодаря ти!
Наистина!
Наистина...
И никога няма да забравя за теб.
Това е всичко, което исках да ти кажа.
Селото ти ли те прогони?
Не...
Аз не съм Йома...
Спомена, че те бива в готвенето.
Да...
Отлично.
Тогава може да дойдеш с мен, като мой готвач.
Искаш ли да дойдеш с мен, докато намериш град, в който да останеш?
Да!
А, да.
Името ти...
Хей, сестро!
Кажи ми името си!
Хей!
Клеър.
Клеър...
Последното желание...
Последния участник...
За доказателство, че сме живяли заедно...
Следващия епизод, "Черната Карта".